V komplexu Lázní III se nachází historicky velice cenný a architektonicky zajímavý koncertní sál Antonína Dvořáka. Každý týden zde koncertuje Karlovarský symfonický orchestr, jehož kořeny sahají až do roku 1835. Kromě Karlovarského symfonického orchestru je Dvořákův sál využíván v období Mezinárodního filmového festivalu Karlovy Vary jako jeden z kinosálů.
Kořeny současného M-klubu vyrůstají z konce padesátých let, kdy při Závodním klubu n. p. Tesla na náměstí, v dnešní budově Komerční banky, nějaký čas fungovalo Divadlo hudby. Výraznou aktivizaci kulturního života ve městě přinesla šedesátá léta, kdy Jan Trůneček založil divadlo malých jevištních forem Minimax a Jiří Broll Divadlo poezie. Druhý jmenovaný stál i u počátků dnes již mezinárodního Moravského festivalu poezie. Na činnost Minimaxu navázal klub MLOK, klubovou kapelou se stal big beat Salamandr. MLadí Okolo Kultury, působící v Závodním klubu Tesly pod hlavičkou Klubu pracujících, iniciovali ve druhé polovině šedesátých let vznik klubu ve sklepních prostorách zámku Žerotínů, sídle Klubu pracujících. Rekonstrukci zámeckého sklepení projektoval ing. arch. Kalivoda, financovalo ji město a stát, prací se účastnilo mnoho mladých nadšenců. Přebudování sklepních prostor se však do jisté míry odchýlilo od původních představ iniciátorů projektu a teprve rekonstrukce v letech 1996 - 1997, po pětadvaceti letech provozu M-klubu, přiblížila podobu jeho interiéru původnímu záměru.
Psal se rok 1993, kdy se Pavel Pavlů (El Prezidente), rozhodl otevřít menší bar. Využil skladový prostor melého obchodu s potravinami ve čtvrti Bohatice v Karlových Varech. Oficiální otvíračka byla stanovena na 1.9.1993. Jak je ale obvyklé u party kolem Pavla, neoficiální otvíračka na sebe nenechala dlouho čekat a mejdánek ve Slashi se rozjel už o 10 dní dříve.
V roce 1996 se dostál Slash velkých změn a bar svou energií vytlačil potraviny z prostoru úplně. V tomto roce se bar dočkal své první přestavby a rozrostl se o kulečníky a prostor dnešního podia.
Po počátečních personálních výměnách se sestava teamu barmanů ustálila a je postavena na dvou pilířích, které již přes 20 let neodmyslitelně patří do Slash baru. Jedním pilířem se stal Renda Svoboda, který je pověstný svým přehledem v hudbě (také se mu přezdívá Hudební wikipedie). Druhým pilířem se stal vzteklý pes Marek "Mrzák" Pospíšil, který Vás odzbrojí svým krutopřísným humorem už u vstupu do baru. Oba barmany doplňují mladé barmanky. Pozor na ně - žádný mejdan nekončí, dokud ony nechtějí!
Zlomový datum je květen 2006, kdy dochází k zásadní přestavbě. Celý interiér podle svých plánů a projektů vypracoval Tomáš Dolejš. Do Slashe připravil i typického indiána, který dohlíží jako starý šaman na všechny rozjeté party, aby vše jelo na plné kule.
První koncert se odehrál náhodou, kapela NARVAN přišla o plánovaný koncert a chtěla si zahrát třeba zadarmo, jen za pití. No a pak se to rozjelo. Ze začátku jen na podlaze, od 2010 již na pódiu. Poslední 5-7 roky se klub zaměřil nejvíce na západní hardcore/metal/punk scénu, podařilo se domluvit i taková jména, která v tomto regionu ještě nehrála.
Období 2016 - 2019 se ve Slashe odehrálo několik desítek kapel. Z těch největších k nám přijeli Paura, Billy The Kid, Don Gatto, Propain, Worst, Lord Bishop Rocks, Risk It, Insanity, Chelsea Smile, Nasty a další skvělé kapely..
Slash bar se stal jedním z nejnavštěvovanějších klubů v České republice, kam se rádi vrací, nebo nově navštěvují, zahraniční kapely.
Slash bar se stal pojmem, postojem, či určitým centrem generací i subkultur, kde u jednoho stolu u sklenky dobrého drinku spolu v poklidu sedí taková paleta lidí, že si uvědomíte, že ve Slashi se lidé chtějí jen příjemně bavit.
Místa konání|Jazz|Klasická|World|Zpěvák / Písničkář
VALDŠTEJNSKÁ LODŽIE je unikátní barokní památka, kterou nechal v blízkosti města Jičína vystavět vévoda Albrecht z Valdštejna jako originální reprezentativní sídlo. Lodžie je zastřešená terasa otevřená do okolí mohutnými arkádami a je součástí komplexu, který tvoří kromě zmíněné Lodžie i Čestný dvůr s hospodářskými budovami a rozsáhlý park Libosad. Celý tento projekt nebyl z důvodů náhlé smrti Albrechta z Valdštejna nikdy dokončen a objekt během několika staletí chátral. V současné době se v této památce dá využívat jen malá část interiérů, ale postupně se realizují prostory pro zázemí a multifunkční využití.
Hlavním prostorem pro pořádání venkovních akcí je zastřešená terasa o rozměrech 26 x 9 m, pro menší koncerty a představení je oktogonální místnost OKTOGON o rozměrech 8 x 6,5 m.
Veřejný sál Hraničář je v ústeckém kontextu jedinečným prostorem spojující současné výtvarné umění a samostatné dramaturgické žánry filmu, divadla, hudby, workshopů a dalších s veřejným životem ve městě. Pro hudební produkci je možné využít velký sál s kapacitou přes 400 osob nebo foyer s barem s kapacitou 100 až 200 osob.